Какво правят тези тук? - Магията на тъмнината.
Заобиколени сме от черен Рукх.
Ужасна и могъща магия.
Какво?
Ще направя всичко за приятелите си.
Ти да не полудя, глупако?!
Преди да са станали чудовища… - Достатъчно.
Те пожелаха да променят света заедно с мен.
Смяташ, че в този звяр още има хора?
Не говорим за обикновени хора или за зверове!
А за приятели!
МАГИ ПРИКЛЮЧЕНИЯТА НА СИНБАД
Епизод 05: Където принадлежим
Какво? - Такава разрушителна мощ…
Това нещо… Синбад, използвай силата на джина!
Няма друг начин! Или печелим, или умираме! Едно от двете!
Не, има и още един избор. - Какво?
Това чудовище… то се храни от хората, които е погълнало.
Магията в тях е негов двигател.
Вероятно този двигател е в гърдите му.
Ако го унищожим с един удар, може и да спасим всичките трима.
Добре.
Барарак… - Какво?!
Здравейте отново, деца.
Без това си безсилен, нали? - Вещицата Фалан.
Значи ти наистина…
Да, истинското ми тяло е в Партевия.
Аз съм една от придворните дами на Барбароса.
Брат ми? - Лейтенант Драгул.
Ти бе понижен с две звания. - Понижили са ме с два сана?
Какво означава това?
Вече си не по-различен от обикновените войници, младши.
Този глас! Братко?
Провали се в първия лабиринт,
а сега отново се хвана на номерата на Синбад.
Това е непростима обида за нашето семейство.
Това включва и… жена ми.
Нямаше как да не забележа, че си влюбен в Серендине.
Сближаваш се с нея… но тя е моя.
Предлагам ти да изкупиш вината си чрез смъртта.
За него ти си просто пионка.
Вече няма къде да се върнеш.
Дракон!
Хина!
С този меч можеше да убиеш чудовището, но…
Вече казах нещо. Никой…
няма да бъде изоставен!
Синбад…
Винаги си бил такъв. Имаш силата да преодолееш всяко препятствие.
Мислех си, че ако стана такъв човек, ще стана по-силен.
Но сега разбирам.
Дори да получа силата на крал, пак няма да съм като теб.
Вече виждам разликата. Аз винаги съм бягал.
Стига ми, Синбад.
Достатъчно е!
Чу ли ме?!
Хина… - Боже…
Когато съм с теб, все имам проблеми.
Постоянно се бъркаш навсякъде.
Първо уби моето чудовище.
После ме последва в лабиринта, без да съм го искал.
Дори и сега…
Толкова си дребен, а въпреки това детето съм аз.
Но… Ти все пак си прав.
Тези като теб са достойни за крале.
Син, остави го на мен.
Само аз имам шанс да го сваля!
Тогава аз ще отвличам вниманието!
Вече е ясно!
Толкова са досадни…
Какво?! Сякаш отбягва атаките, преди да са се случили.
Като че вижда в бъдещето. Тогава…
Синбад!
Недей, рано е!
Но… - Не! Трябва ни само един удар!
Мислите за другите ще те погубят.
Умри!
Дракон!
Ще се боря за родината си.
Достойно е да се биеш и да умреш за това.
Но не е само това.
Искам да защитя и нещо друго… - Не бива да умираш!
Барбароса! Няма да умирам заради теб!
Аз ще изляза от този лабиринт и…
Ще се върна да те убия!
Какво ви става?! Умеете толкова неща, а сега ще се предавате ли?
Не се шегувайте!
Какво им става на тези деца?
Не се забавих, нали?
Това е най-хубавото копие на Имчак!
Вече не съм този, който бях. Сега аз…
Избирам сам!
Вие… Моето чудовище! - И ти изчезвай!
Взимам си това.
Диша. Значи успяхме.
Събуди ли се?
Синбад? Ти ли… - Добре ли си?
Мисля, че злото вече го няма. Чувствам се добре.
Злото?
Какво?!
Пак черните… - Шефе!
Как?
Чудовището… Връща ли се?!
Унищоженото винаги може да се възроди.
Това дете отдавна е започнало да почернява.
Той беше най-сполучливият ми избор.
Как така да почернява?
Сега той сам ще бъде сърце на злото.
За да надвиете новото чудовище, ще трябва да убиете момчето.
Е, какво ще правите?
Ей, какво ще правим?
Да не би…
Ще извадиш покварата от него?
Недей! Никой човек не би издържал!
Какво е това?
Нещо проникна в главата ми…
Това са спомените на онова дете.
Сега ние сме в неговото съзнание. - Баал?
Господарю, ще ви водя.
Трябва да му помогнем да се пречисти.
В противен случай тъмнината ще го вземе завинаги.
Боли. Не искам повече!
Къде сте? Мамо? Татко?
Къде сте?!
Ей… До гуша ми дойде. Стига си ревал, страхливецо!
Аз… Аз не искам повече. Искам у дома.
Дом? И къде е това?! Отвори очи най-сетне!
Майка ни, баща ни… Ние ги убихме!
Убий, Джафар. Убий ги!
Ние сме детето, което се роди в организацията.
Нашата съдба беше да убием родителите си.
Само за да получим право на живот!
Нямахме друг избор.
Нямаше…
Ние… бяхме длъжни да оцелеем!
Това си сегашният ти.
По този начин си лъгал себе си досега,
за да имаш силата да живееш.
Млъквай! Какво знаеш ти?
Вярно е, не знам нищо.
Но…
Ако си нямаш дом, аз ще ти намеря един.
Мога да ти дам живот.
Да ти помогна да спреш да се самозалъгваш.
Може би затова ни е било писано да се срещнем.
Чуваш ли ме?! Не изоставям приятелите си!
Затова не бива да умираш!
Той създаде мълния?
Гледайте! - Чернилката напуска тялото му!
Не. Не още! Не умирай, Джафар!
Ей, жив ли си?
Да.
Що за луд…
Какъв човек! Да спаси друг от порока.
Това момче…
Тук е съкровищницата.
Един от вас ще сключи договор с Валефор. Избирайте.
Изберете кой ще бъде вашият крал!
Синбад, върви!
Хина?
Всички тук вече са те признали за крал.
Сключи този договор, кралю!
Аз те признавам за достоен.
Лабиринтът на Валефор… преминат!
Върнахме ли се?
Странно. Когато влязохме, не бяхме толкова…
Какво интересно чувство.
Слава на боговете!
Татко. Аз…
Хайде, връщай се в селото. Всички те чакат.
Аз смятам да ви оставя.
Почакай, Дракон!
Ние с теб сме си врагове.
В лабиринта нямах друг избор, освен да помагам.
Но вече нямам причина да ти сътруднича.
Какво ме гледаш така?! - А, нищо…
Толкова е дръпнат.
Е, аз трябва да се върна в столицата.
Осъзнавам риска. Но онази страна…
Моят дълг е да я защитя.
Ясно. Постарай се.
Дано повече не се засичаме.
Синбад…
Ако аз бях свободен, а ти беше господар…
Не, глупости. Такива неща стават само на сън.
Носителят - предмет, носещ силата на джин.
Воините, които разполагаха с такъв, бяха благословени.
Дракон стана първият в света, който получи тази сила.
Но историята за това как я използва,
е много далеч напред във времето.
Добре! Връщаме се!
Носи с гордост белезите на воина.
Доказателство за мъжеството ти ще бъде това копие.
Вземи го, воине.
Рогът на морското чудовище е символ на смелостта.
Синьото по теб е цветът на непоколебимия океан.
В тези неща се съдържа душата на Имчак.
От днес твоето име ще бъде Хинахохо!
Смисълът на това име
е "Ясен като океана".
Бъди честен воин. - Да!
Шефе! - Наздраве!
Татко.
Не. Баща ми.
Ще напусна Имчак. Реших го.
Просто признах силата му.
Искам да му бъда щит и меч, да изпълня мечтата му.
Искам да създам нов свят със Синбад!
Това те прави воин на Имчак.
Радвам се за теб!
Столица на племето Имчак
Вожде Раметото.
Аз, воинът Хинахохо, ви благодаря за приема.
Хинахохо и Рурум се сгодиха.
Сега най-смирено молим да напуснем племето.
Отговори ми само на един въпрос, воине.
Какво можеш да дадеш на дъщеря ми?
Пари? Сила? Власт?
Дъщеря ми може да получи това от много други.
А и всъщност вече ги притежава.
А ти… Какво можеш да дадеш ти?
В момента… не мога да дам нищо.
Ти! Вчера ми стана воин и имаш смелост да искаш това от мен?!
Ще те убия!
Сега не мога да дам нищо!
Но… Заедно ще изпълним общата си мечта.
Моята и на господаря ми.
Скоро след това Синбад станал
единственият търговец, свързан с Имчак.
Той станал известен не само като покорител на лабиринти,
а и като търговец.
Създал своя собствена флотилия.
Така се появила Синдрия.
Превод: GFotaku
Следва: Синбад Търговеца